Владимир Висоцки
Към върха

Превод от руски: Добромир Тонев, —

chitanka.info

В памет на М. Хергиани

Ти вървиш по ледника без дъх,

с поглед, впит във върховете сини.

Горе сънно вдишва всеки връх

облаци, издишвайки лавини.

С теб внимават, като че покой

са ти обещали тия дни те —

пазят те от каменен порой,

пазят те и от пукнатините.

Идваше беда и димен пласт

бе покрил изцяло планината.

Ти не различаваше тогаз

срутването от пукнатината.

Ако бе за помощ позовал,

щяха в миг скалите да отвърнат.

Ехото им в радиосигнал

ветровете щяха да превърнат.

Ти почувства всеотдайността

в боя за превала — там самите

камъни ти пазеха гръдта,

рамо ти подаваха скалите.

Умният не скитал по гори…

Ти пое — не вярваше в мълвите.

Ставаше гранитът мек дори,

като пух се стелеха мъглите.

И ако след някой тежък бой

легнеш в тези планини далечни,

ще се наклонят като над свой

хребетите — обелиски вечни.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.